DOGVILLE Yhdeksän lukua ja johdanto
Johdanto, jossa kylä ja sen asukkaat esitellään
Tämä on Dogvillen kylän surullinen tarina.
Dogville sijaitsi Kalliovuorilla Yhdysvalloissa.
Siinä, missä tie päättyi hylätyn hopeakaivoksen lähelle.
Dogvillen asukkaat olivat rehtiä väkeä, ja he pitivät kylästään.
Joku oli antanut pääkadulle nimen Elm Street, "Jalavakatu" -
- vaikkei Dogvillessä kasvanut yhtäkään jalavaa.
Asiaa ei silti nähty tarpeelliseksi muuttaa.
Talot olivat melko surkeita, oikeastaan vain hökkeleitä.
Tomin kotitalo oli niistä parhaita. Se oli joskus ollut melkein hieno.
Tuona iltapäivänä radio soi hiljaa.
Vanhoilla päivillään Thomas Edison vanhempi -
- oli alkanut pitää kevyestä musiikista.
Hyvät naiset ja herrat: Yhdysvaltain presidentti.
Tom, suljetko radion?
Pelkäätkö kuulevasi jotain tärkeää?
Luulin, että se hankittiin sitä varten.
Tiedät, että tarvitsen lepoa. Pilkkaa vain minua, jos haluat.
Tomin isä oli ollut lääkäri. Nyt hän nautti pientä eläkettä.
Tom saattoikin lähinnä lorvailla päivät pitkät.
Tom oli kirjailija. Ainakin omasta mielestään.
Toistaiseksi hän oli saanut paperille vain sanat -
- "suuri"ja "pieni" ja kysymysmerkin.
Ne olivat varmassa tallessa yhdessä työpöydän laatikoista.
Hei sitten, isä.
- Iltaa, Tom-herra. - Iltaa, Olivia-herra.
- Älä unohda huomista kokousta. - En.
Lykätäkseen kirjoitustyöhön ryhtymistä -
- Tom oli alkanut pitää moraalisen varustautumisen kokouksia.
Kylä oli hänen mielestään niiden tarpeessa.
- Hei, lapset. - Hei, Tom.
Iltaa, Chuck. Tuletko kokoukseen huomenna?
Minä en saarnoistasi välittäisi, mutta tiedäthän sinä Veran.
Oli pakko suostua, tai en olisi saanut rauhaa.
Kuka antoi koiralle luun?
- Siinä on vielä lihaa. - Jason.
Jasonko antoi rakille lihaa? Milloin me söimme viimeksi lihaa?
Jos vielä heität ruokaa hukkaan, otan veitsen pois sinulta.
Koiran pitää olla nälkäinen, jotta se vahtii.
Mitä varastettavaa täällä on?
Elämme pahoja aikoja. Tänne tulee meitäkin köyhempää väkeä.
Tomilla riitti tekemistä, vaikkei hän kiirehtinytkään kirjoittamaan.
Jos joku ihmetteli, mihin hän aikansa käytti -
- hän vastasi vain: "Kaivostoimintaan. "
Hän ei hakannut kiveä vaan jotain vieläkin kovempaa:
Ihmissielua, sen ytimiin asti.
- Hei, Martha. - Hei, Tom.
Ovatko penkit paikoillaan?
Ovat. Muista, että jos tarvitset urkuharmonia -
- minun on saatava siihen erikoislupa.
En tarvitse. Hengellisyys ei vaadi veisaamista tai Raamatun lukua.
Kello on kohta seitsemän. Muista soittaa kelloja.
Tuo jatkuva möyhiminen ei voi olla hyväksi maalle, Ma Ginger.
Maa antoi meille kaikille elämän.
Älä sinä soita suutasi. Möyhin niin paljon kuin huvittaa.
Ja pilaat kaiken. Tom on oikeassa.
- Piiraat kyllä kelpaavat pojalle. - Myönnän, että ne ovat hyviä.
- Kuka tässä sitten on oikeassa? - Ei se ole niin yksinkertaista.
- Niin, Ginger! - Sinä se et anna olla, Gloria.
- Hei, Ben! Avaan portit. - Kiitos vain.
Meneekö kuljetusalallakin kaikki päin helvettiä?
Älä laske leikkiä kuljetusalasta.
Tasan kello seitsemältä Martha soitti kelloa.
Tom oli sopinut tammipelistä Bill Hensonin kanssa.
Bill tiesi olevansa tyhmä, liian tyhmä insinööriksi.
Tom kuunteli hetken paalujuntan pauketta laaksosta.
Ben uskoi, että siellä rakennettiin uutta vankilaa.
Tom lähti Hensoneille voittamaan Billin taas kerran tammipelissä.
Jotkut sanoivat, että Billin isosisko Liz -
- houkutteli häntä peliä enemmän. Se saattoi olla tottakin.
Hensonien taloudessa avautui toisenlainen horisontti.
Se oli yhtä houkutteleva kuin horisontti laakson takana.
Sen ääriviivoina olivat Liz Hensonin täyteläiset muodot.
Niiden kipeän suloinen, viettelevä syvyys.
- Hei, Liz. - Mitä sinä täällä joka päivä ravaat?
Kävisipä täällä joskus joku kiinnostavakin ihminen.
Tässä kylässä on yksinäistä.
Lähden heti, kun sulhaseni saa töitä Boulderista.
Saatte kurkistella jonkun toisen helmoihin.
- Onko Bill kotona? - Milloin hän ei olisi?
Hän lukee, ja minä teen töitä, vaikka minä olenkin meistä se fiksu.
- Hyvää iltaa, mrs Henson. - Iltaa, Tom.
On pelin aika, Bill-veikko.
- Oliko se...? - Etkö kuullut kelloa?
Bill yritti tapansa mukaan päästä pelaamasta.
Hän väitti, ettei ymmärtänyt kokousten merkitystä.
- Antaisit ihmisten olla. - En anna.
Eivätkö he ole ihan hyviä?
Eivät todellakaan. Tässä maassa on unohdettu tärkeitä asioita.
Muistutan heitä havainnollistavin esimerkein.
- Minkä esimerkin annat huomenna? - En tiedä.
Täkäläisten pitäisi oppia ottamaan vastaan asioita.
Konkreettisia asioita, kuten lahjoja.
Miksi ihmeessä joku antaisi meille lahjan?
En tiedä. Täytyy miettiä sitä.
Hetkinen...
Yksi nappula puuttuu. Emme voi pelata.
Olen terävä tänään.
Hyvää yötä.
Ensimmäinen luku, jossa Tom kuulee laukauksia ja tapaa Gracen
Tom teki kaikkensa pitkittääkseen peliä -
- mutta voitti silti melko nopeasti.
Satoi, ja tuuli oli navakka, kun Tom käveli kohti kotia.
Tom halusi todistaa, ettei täällä osattu ottaa vastaan mitään.
Hän tarvitsi kipeästi esimerkkiä, jotakin lahjaa.
Bill oli oikeassa. Näille kulmille ei suorastaan satanut lahjoja.
Siitä ei ollut epäilystäkään: ne olivat laukauksia.
Paalujuntan ääni ei ollut lainkaan tuollainen.
Laukaukset olivat kuuluneet jostakin Georgetownin suunnalta.
Hän kuunteli kauan, mutta laukauksia ei kuulunut enempää.
Pettyneenä Tom istahti "vanhan naisen penkille" miettimään -
-ja aistimaan vaaraa vielä hetkeksi.
Pian hänen ajatuksensa askaroivat taas lempiaiheissaan.
Ne muuntautuivat artikkeleiksi ja romaaneiksi ja väkijoukoiksi -
-jotka kuuntelivat häntä hänen julkaistuaan taas teoksen -
-joka ravisteli ja puhdisti sielua.
Hän näki ihmisten, jopa toisten kirjailijoiden, halaavan toisiaan -
- hänen sanojensa elähdyttäminä.
Siihen ei ollut päästy helposti.
Hänen uutteruutensa ja taitonsa olivat vieneet viestin perille.
Tekniikkaansa koskeviin kysymyksiin hän vastasi vain:
"Havainnollistaminen. "
Tom olisi voinut loikoa penkillä vielä pitkäänkin -
- mutta toinen epätavallinen ääni sai hänet nousemaan.
Moses haukkui.
Haukkuminen sinänsä ei ollut outoa vaan tapa, jolla se haukkui.
Se ei haukkunut kovaa vaan pikemminkin murisi -
- kuin lähestyvälle vaaralle eikä vain pesukarhulle tai ketulle.
Kuin koira olisi ollut vastakkain jonkin vakavan uhan kanssa.
Hei, neiti!
Teinä en lähtisi sinne.
Tunnen vuoren hyvin enkä ehkä selviäisi siellä itsekään.
Sieltä on ilkeä pudotus.
- Onko mitään muuta reittiä? - On.
Missä?
Georgetowniin vievä tie, jota pitkin tulittekin.
Miksi haluatte vuorelle? Tiedättekö jotain niistä laukauksista?
- Auttakaa minua. - Menkää kaivokseen piiloon.
- Mihin tämä tie johtaa? - Se loppuu tänne.
Kylän ohi pääsee vain Georgetownin kautta. Tämä on Dogville.
Vai Dogville. Niinpä tietysti. Typerä nimi.
- Etsimme erästä ihmistä. - Ketähän?
Pomolla on asiaa sinulle.
- Nuorimies. - Niin?
Etsin erästä tyttöä. Hän saattoi eksyä tänne hädissään.
En halua, että hänelle sattuu mitään. Hän on rakas minulle.
Ei tänne ole tullut ketään. Moses olisi haukkunut.
Se on epäluuloinen vieraita kohtaan.
Moses on viisas. Ota korttini.
Jos satut näkemään muukalaisen, soita minulle.
Tarjoan hänestä huomattavan palkkion.
Selvä. Kiitos.
Ammuitteko te äsken?
He lähtivät.
Tuletteko nyt esiin?
Ottaisitteko kahvia ennen kuin lähdette vuorikiipeilemään?
Mielelläni.
Kaunis karkulainen oli Grace.
Hän ei ollut etsinyt Dogvilleä eikä tullut sinne tarkoituksella.
Silti Tom tunsi heti, että tyttö kuului tänne.
Otanko luun?
Grace olisi voinut salata haavoittuvuutensa -
- mutta hän oli päättänyt avautua.
Niin, kuin lahjana.
Se oli hyvin avokätistä, Tom ajatteli.
Ettekö syö?
- Teillä on varmasti nälkä... - En voi syödä.
En ansaitse sitä leipää. Varastin luun.
En ole ikinä varastanut mitään.
Minun on rangaistava itseäni.
Minut on kasvatettu ylimieliseksi. Minun on opeteltava itse nämä asiat.
Teidän on sitten hyvä tietää -
- että täälläpäin ja näinä aikoina -
- on hyvin epäkohteliasta kieltäytyä ruoasta.
Anteeksi.
Keitä ne miehet olivat? Miksi he haluavat pahaa teille?
Se takapenkillä istunut mies oli pomo. Näin hänet.
Hän antoi numeronsa ja pyysi soittamaan, jos näen teidät.
Saisitte varmasti palkkion, jos paljastaisitte olinpaikkani.
Niin.
- Missä perheenne on? - Ei minulla ole perhettä.
Minulla oli vain isä.
Ne gangsterit veivät hänet minulta.
Mitä jos jäisitte tänne?
En mitenkään voisi.
Tämä on pieni paikka. Minun on piilouduttava. lhmiset kyselevät.
Se ei ehkä haittaisi, jos he haluaisivat auttaa.
Oletteko te kaikki tuollaisia?
Täkäläiset ovat hyviä, rehtejä ihmisiä. Hekin ovat olleet pulassa.
He voivat torjua teidät, mutta minusta kannattaa kysyä.
En voi antaa heille mitään takaisin.
Uskon, että teillä on paljon annettavaa Dogvillelle.
Tomin moraaliluennon vastaanottoa ei voinut sanoa innostuneeksi.
Se olisi ollut liioittelua. Väki oli kuitenkin paikalla.
Tom ryhtyi pelotta havainnollistamaan -
- heidän vaikeuttaan ottaa vastaan mitään.
Aihe oli selvä, mutta nuorukainen oli pohtinut sitä huonosti.
Koska Tom ei ollut valmistautunut -
- hän tapansa mukaan roiski sanoillaan vähän joka suuntaan.
Hänen isänsä tutkaili vaivihkaa yleisön reaktioita.
Hän tunsi, ettei näin suorasta kritiikistä pidetty -
-ja päätti ehkäistä vastalauseet ennalta.
Aikeesi ovat varmasti vilpittömät -
- mutta minusta meillä on hieno yhteishenki.
Elämme yhdessä ja tunnemme toisemme. Minä tunnen ihmiset.
Teit sen taas, Tom. Raahasit meidät kuuntelemaan jorinoitasi.
- Mikä filosofi sinä luulet olevasi? - Olen havainnoija.
Laiskuri sinä olet.
- Me kolaamme lunta yhdessä. - Yhdessäkö?
Kaikki kolaavat oman talonsa edustan.
Tuossa Tom on oikeassa. Teitä ei aurata...
Tuo ei valitettavasti riitä, Tom.
Koko maa hyötyisi avoimemmasta ja vastaanottavammasta asenteesta.
Tarkoitatko, ettemme auttaisi apua tarvitsevaa?
- En tarkoita... - Me välitämme ihmisistä.
Sitä emme saa ehkä koskaan tietää.
Kun kerran ette halua myöntää ongelman olemassaoloa -
- havainnollistan asiaa.
Esimerkkini ei ole menneisyydestä.
Esimerkkini on hyvin ajankohtainen asia.
Tom yllätti väen kertaamalla lyhyesti edellisillan tapahtumat.
Sitten hän haki karkulaisen piilopaikastaan.
Saanko esitellä: Grace. Grace, tässä on Dogvillen väki.
- Päivää. - Päivää.
Tom on kertonut vaikeasta tilanteestanne.
En halua aiheuttaa teille vaaraa.
Puhukaa poliisille. He hoitavat gangsterit.
Onkohan se hyvä ajatus? Kuljetusalalla...
Näillä miehillä on valtaa ja yhteyksiä myös poliisiin.
Pitäisikö meidän antaa turvapaikka gangsterien etsimälle karkulaiselle?
- Silloin olisimme liemessä. - Clara, muista astmasi.
Dogville on hyvä piilopaikka.
Aivan. Canyon Road on ainoa reitti tänne.
Ma Gingerin utelias serkku voi vahtia tietä.
Hän asuu risteyksen vieressä. Hänellä on puhelin.
Martha voi varoittaa kellolla, jos joku tulee.
Soitan kellolla aikamerkkejä. Eikö siitä tule jo liikaa kalketta?
Kai kelloa voi käyttää, jos siten voi pelastaa hengen.
- Miksi pitäisi? - Koska välitämme ihmisistä, Chuck.
En tarkoita sitä.
Onko varmaa, että nainen puhuu totta?
Vaikka häntä olisikin yritetty ampua, ei hän välttämättä ole luotettava.
Se on totta.
- Miksi te uskoisitte minua? - Minä kyllä uskon.
Me emme ole gangstereita emmekä puutu muiden asioihin.
Emme pyydä mitään keneltäkään.
Myönsithän sinä sen.
Jos voisimme jotenkin varmistaa neidin luotettavuuden -
- ja tutustua häneen, me varmaan ottaisimme riskin.
Me voimmekin. Sanoit sen itse. Voimme elää hänen kanssaan.
Sinä olet hyvä ihmistuntija. Kuinka nopeasti tutustuisit häneen?
Viikossako vai kahdessa? Voimme kai antaa hänelle kaksi viikkoa aikaa.
Jos sen jälkeen yksikin haluaa hänen lähtevän -
- lähetän hänet matkaan ilomielin.
Jos tämä on Tom-herrasta kylän parhaaksi -
- kyllä se minulle kelpaa. Hän on nuori, mutta hänellä on hyvä sydän.
Olen tuntenut sen sydämen niin kauan kuin se on lyönyt.
Seurakuntatalolla ei puhuttu enempää.
Oli päätetty -
- että karkulainen saisi kaksi viikkoa aikaa.
Näin kaikki voisivat katsoa peiliin tietäen -
- tehneensä voitavansa ja enemmän kuin moni muu.
Sinä iltapäivänä Tom kulki Gracen kanssa pitkin pääkatua -
-ja esitteli hänelle rakasta kotikyläänsä.
Tässä asuvat Olivia ja June. June on rampa.
He asuvat täällä, koska isäni on niin avarakatseinen.
Chuckilla ja Veralla on seitsemän lasta. He vihaavat toisiaan.
Naapurissa asuvat Hensonit. He hiovat työkseen halpoja laseja -
- jotta ne näyttäisivät kalliilta.
Tässä asuu Jack McKay.
Kaikki tietävät, että hän on sokea -
- mutta hän luulee salaavansa sen pysyttelemällä kotona.
Tässä tallissa on Benin kuorma-auto. Hän juo -
- ja käy ilotalossa kerran kuussa ja häpeää sitä.
Martha hoitaa seurakuntataloa, kunnes uusi pappi tulee -
- mitä ei kyllä koskaan tapahdu.
Sitten ovat vielä Ma Ginger ja Gloria.
He pitävät kallista kauppaa ja käyttävät hyväkseen sitä -
- ettei kukaan käy muualla.
Ennen käytiin sentään äänestämässä.
Sitten siitä tuli maksullista, ja maksu on täkäläisten päivän palkka.
Demokratia ei enää kiinnostakaan.
Nuo kamalat posliinihahmot kertovat tästä paikasta kaiken.
Jos kerran rakastat tätä paikkaa, näytät sen aika oudosti.
Minä näen kauniin pienen kylän...
...ja upeat vuoret.
Paikan, jonka asukkailla on toiveita ja unelmia...
...ankarista olosuhteista huolimatta.
Eivätkä nuo hahmot ole lainkaan kamalia.
Oli vähintäänkin omaperäistä sanoa Dogvilleä kauniiksi.
Grace katseli posliinihahmoja -
-joita hän olisi aiemmin pitänyt mauttomina.
Yhtäkkiä hän tunsi jotakin.
Oli kuin Dogvillen ylle lankeava valo olisi hiukan muuttunut.
Sinua pidetään silmällä.
Väki ei ole oikopäätä puolellasi.
Saimme kaksi viikkoa aikaa vakuuttaa heidät.
Se kuulostaa kuin joltakin peliltä.
Tämähän on peliä.
Eikö henkesi edestä kannata vähän pelatakin?
Mitä minun pitää tehdä?
- Voitko tehdä ruumiillista työtä? - Voin.
Dogville antoi sinulle kaksi viikkoa aikaa.
Anna sinä nyt jotain takaisin.
Toinen luku, jossa Grace ryhtyy tekemään ruumiillista työtä
Seuraava päivä oli kaunis.
Ma Gingerin karviaismarjapensaat puhkesivat silmuille -
- vaikka Tom olikin epäillyt hänen puutarhanhoitomenetelmiään.
Tämä ensimmäinen kevätpäivä -
- oli myös Gracen elämän ensimmäinen työpäivä.
Hän lähti kiertämään kylää -
-ja tarjoutui työskentelemään tunnin päivässä joka talossa.
Anteeksi.
Haluaisin auttaa. Tarvitsetteko jotakin?
Kaasuttimen, joka ei vuoda.
Minä otan sen.
Voisinko tehdä jotain kotonanne?
Ei minulla oikeastaan ole kotia.
Asun siinä autotallissa.
- Olen kuljetusalalla. Tie on kotini. - Olen valmis lähtöön.
Olivialla on koti.
Grace haluaa auttaa kotitöissä.
Siivooja siivoojalleko?
Mitä se Ben-herra höpöttää?
- Mukavaa päivää. - Kiitos vain. Nähdään.
Niin Ben lähti Georgetowniin lastinaan laseja -
-joiden halpuuden mr Henson oli huolellisesti hionut näkymättömiin.
Grace kääntyi kujalle -
-joka oli nimeltään Glunen Street.
Hän koputti sokean mutta turhamaisen miehen ovea.
Niin?
Huomenta, mr McKay. Minä olen Grace.
Voisinko mitenkään auttaa teitä?
Kovin ystävällistä, mutta...
Ajattelin, että kenties tuossa teidän tilanteessanne...
Missähän tilanteessa minä olen?
Olette...
Olette yksin.
Olen ollut yksikseni jo kauan.
- Ettekö tarvitse mitään? - Valitettavasti en.
Oletteko huomannut puisen tornin seurakuntatalon katolla?
Viideltä iltapäivällä sen varjo osoittaa Gingerin kauppaan -
- täsmälleen A-kirjaimeen sanassa "avoinna" -
- ikkunassa olevassa kyltissä.
Ehkä se tarkoittaa, että on aika mennä ostamaan illallisainekset.
- Näkemiin, mr McKay. - Näkemiin, Grace.
Keskustelu kuvasi paikallisten asennetta surullisen hyvin:
Se oli varautuneen ystävällinen ja hieman utelias.
Jack kieltäytyi lyhyesti ja selvästi.
Martha puhui lähes tunnin ennen kuin tuli samaan tulokseen.
Minun pitää miettiä. Minulle tuskin riittää tekemistä itsellenikään.
Pian Grace seisoikin Ma Gingerin marjapensaiden luona -
- eikä hän ollut kovin hyvällä mielellä.
Hän ei erottanut karviaismarjapensasta kaktuksesta -
- mutta puutarhan siisteys viehätti häntä.
Kuten se, miten ketjut suojasivat pensaita kulkijoilta -
-jotka oikaisivat niiden välitse "vanhan naisen penkille".
Grace ryhdistäytyi ja asteli kauppaan.
- Päivää. - Päivää.
Mekään emme tarvitse apua. Sanoin jo Tomille.
Ei se mitään. En osaisi tehdäkään mitään.
En ole eläessäni tehnyt töitä.
Levitä käsiisi aaloeta. Se auttaa.
Lastut tekevät tämän käsille. Inhoan niitä.
Taidan noudattaa neuvoanne.
Teillä on niin kauniit, valkeat kädet.
Tom tulee. lhanaa!
- Päivää. - Päivää, Tom.
- Miten sujuu? - Ei kovin hyvin.
- Kukaan ei tarvitse apua. - Niin vähän arvelinkin.
Hänen yrityksensä saada teidät pitämään minusta ei onnistu -
- kun kukaan ei halua apua.
Haluaisin todella tehdä vastapalveluksen.
Otatte suuren riskin, kun annatte minun olla täällä.
Opin kyllä...
Kai nyt joku sentään tarvitsee apua. Mr McKayn näkö on heikko...
Kävin hänen luonaan. Samoin Marthan ja Chuckin ja Veran.
Kukaan ei tarvitse apua.
Kaikki vain käskevät kysyä joltain muulta.
Sitähän Tom sanoi. Hän on varmaan tyytyväinen.
Osoitetaan sitten, että hän on väärässä.
Ehkä voittekin auttaa.
Emmehän me tarvitse mitään.
Sanokaa sitten, mitä ette tarvitse?
Siis mitä emme tarvitse...
Jotakin, mitä ei välttämättä tarvitsisi tehdä.
Mitä ihmettä se sellainen olisi?
- Ehkä marjapensaat... - Marjapensaat ovat kunnossa.
Entä ne, jotka levisivät itsekseen heinikkoon?
- Emme kasvata siellä mitään. - Aivan.
Jos niitä vähän siistisi, ne voisivat alkaa tuottaa satoa.
Totta. Kenties.
Hyvä on.
Valkeat kätenne saavat alkaa kitkeä rikkaruohoja villeistä pensaista.
- Sillä lailla! - Kiitos.
Ottakaa tästä ympäriltä. Näin. Olkaa vain varovainen.
Muutama villi pikku pensas heitti henkensä -
- Gracen tottumattomassa käsittelyssä -
- mutta sitten kitkeminen alkoi sujua ja kylä lämmetä.
Kävi ilmi, että olikin aika paljon töitä -
-joita kyläläisten mielestä ei tarvinnut tehdä.
Benillä ei ollut kotia, joten Gracen tarjoama kotiapu -
- oli täysin tarpeetonta.
Hän sieti sitä silti ja ilmaantui paikalle yllättävän täsmällisesti -
- kun ottaa huomioon kuljetusalan epäsäännölliset työajat.
Olivia ei tarvinnut ketään auttamaan Junea käymälään.
Hehän olivat selvinneet hyvin Olivian vaippajärjestelmällä.
Jos Jack McKay olisi tarvinnut juttuseuraa -
- hän olisi varmasti hankkinut sitä itse.
Hän antoi silti Gracen istua hämärässä olohuoneessaan -
-jonka yksi seinä oli verhojen peitossa -
-ja keskusteli hänen kanssaan itärannikon valon ominaisuuksista.
Martha ei halunnut rasittaa muita -
- urkuharmonin metelillä uutta pappia odoteltaessa.
Siksi hän harjoitteli soittamalla äänettä -
- eikä olisi välttämättä tarvinnut ketään kääntämään sivua.
Hensonien poika ei varsinkaan tarvinnut apua opinnoissaan.
Perhe otti Gracen avun vastaan vain tämän itsensä takia.
Lizin kädet olivat paremmassa kunnossa Gracen ansiosta.
Thomas Edison oli kuitenkin lääkäri eikä tarvinnut hoitoa -
- eikä apua salaperäisen pillerikaapin sisällön käytössä.
Vain Chuck ei vielä ollut koukussa, kuten Tom asian ilmaisi.
Koukussako? Kuulostaa ylimieliseltä. Ylimielisyys on aivan kamalaa.
Hän ei pidä minusta, ja hänellä on siihen oikeus.
Olen kuitenkin keksinyt Troijan hevosen.
- Minkä? - Voimme käyttää Veraa apuna.
Huomenna pidetään Georgetownissa eräs luento.
Puhujana on joku professori.
Hän puhuu jostain älyllisestä...
Ei kuitenkaan liian älyllisestä tänne maakuntiin.
Vera haluaa kovasti päästä luennolle.
Hänellä ei vain ole lapsenvahtia Achillesille.
Tytöt osaavat kyllä runomittansa -
- mutta eivät pärjää pikkuisen kanssa.
Sanoin, että voitte hoitaa vauvaa.
Minä pidättelen Veraa paluumatkalla.
Jos hyvin käy, Chuck ehtii kotiin häntä ennen.
Sinulle jää aikaa valloittaa hänet puolellesi.
Hoidan mielelläni vauvaa.
Jos Chuck ei pidä minusta, en voi mitään.
Tom oli tämän oudon ja salaperäisen olennon lumoissa.
Vaikka tyttö ei paljastanut mitään menneisyydestään -
-jotta ei vaarantaisi muita -
- hän sopi loistavasti opettamaan kylälle vastaanottamisen taitoa.
Tom oli tyytyväinen.
Grace oli ollut kuilun partaalla, ja Tom oli pelastanut hänet.
Se antoi uuden hallinnan tunteen suhteessa toiseen sukupuoleen -
-ja ravitsi hänen nupullaan olevaa rakkauttaan.
Tässä ovat Dahlia, Olympia -
- Diana, Athena -
- Pandora, Jason ja Achilles.
Menkää leikkimään.
- Lapsenne ovat suloisia. - He ovat kyllä kilttejä.
Minä rakastan heitä.
Älkää puhuko noin kauniisti lapsistani. ltken herkästi.
Niin surusta kuin ilostakin.
- Hei, Vera. Mennäänkö? - Olen valmis.
Kiitos, että laitoitte kartan esille. Mistä tiesitte, minne ajan?
Kun viimeksi näin termospullon portailla, vieressä oli kartta.
Nyt portailla oli pullo mutta ei karttaa, joten ajattelin...
Olette suloinen tyttö. Yhtä suloinen kuin Laura-neiti.
- Kuka hän on? - Puhuit sivu suusi.
Laura on sellainen, jota Ovidius kutsuisi mainadiksi.
Ahaa.
Ei sitä tarvitse hävetä. Meillä on oikeus nauttia elämästä.
Ne naiset tuovat varmasti paljon iloa monille miehille.
En minä siitä mitenkään ylpeä ole.
- Tiedän, miksi olet täällä. - Niinkö?
Haluat, että sinusta pidetään, jotta sinun ei tarvitse lähteä.
Sinä olet älykäs. Viihdyn Dogvillessä.
Luenko sinulle kykloopeista?
En pidä kykloopeista. On nätimpää, jos on kaksi silmää.
Niin kuin sinulla.
Jos haluat, että äiti pitää sinusta, sinun pitää olla kiltti minulle.
Auttaisitko minua siivoamaan?
Äiti sanoo, että minun tarvitsee tehdä vain aivotyötä.
Entä jos pyydän? Ole kiltti.
Hyvä on.
Mitä te täällä teette? Emme tarvitse apua.
- Hän hoitaa meitä. - Suu kiinni! Menkää ulos.
Sitä samaa höpinää. He olisivat pärjänneet hyvin antiikin aikana.
Onko huijaus onnistunut?
En yritä huijata ketään.
Tarkoitinkin tätä paikkaa. Onko se saanut teidät huijattua?
Luulin, että vihjasitte, että yritän käyttää kylää hyväkseni.
Se olisi liikaa toivottu.
Tämä kylä on läpeensä mätä.
Se joutaisi vajota tuohon rotkoon.
En näe täällä mitään viehättävää.
Te taidatte nähdä.
Myöntäkää vain, että paikka on lumonnut teidät.
Puut, vuoret ja mutkattomat ihmiset.
Jos ne eivät ole tehonneet, kaneli on varmasti.
Se perhanan kaneli niissä karviaismarjapiiraissa.
Täällä on kaikkea, mistä kaupungissa haaveillaan.
Olette pahempi kuin Tom. Mistä te tiedätte, mistä minä haaveilin?
Te olette itse kaupungista.
Siitä on kauan. En ole enää yhtä typerä.
Ihmiset ovat yhtä ahneita kaikkialla.
He syövät kunnes ratkeavat, jos heille vain antaa.
Siksi te haluatte päästä minusta.
Muistutan teitä siitä, mitä tulitte etsimään täältä.
Häipykää talostani! Moses ei pidä teistä, enkä pidä minäkään.
Lapset ovat jo tarpeeksi sekaisin äitinsä opetuksista.
Kolmas luku, jossa Grace sortuu härnäämään
Kaksi viikkoa kului nopeasti. Grace oli viihtynyt hyvin.
Hän piti kaikista.
Myös niistä, jotka olivat olleet vihamielisiä häntä kohtaan.
Vaikka, kuten Tom sanoi, hän ei ollut voittanut kaikkia puolelleen.
Hän piti Dogvillestä ja oli ollut rehellinen sitä kohtaan.
Mutta riittikö se?
Jack McKayn luennon aikana Grace vajosi omiin mietteisiinsä.
Se saattoi olla itsetutkistelua tai huolta tulevaisuudesta.
Se sai kuitenkin herttaisen Gracen sortumaan ikävään härnäämiseen.
Oletteko samaa mieltä, että St. Bridgetin ikkunat -
- eivät ole maineensa veroiset?
Se ei varmaankaan johdu kirkon sijainnista.
Ehkä Los Angelesin valo -
- ja ikkunoiden lasimosaiikit eivät vain sovi yhteen.
Niin minä ajattelin.
Olemme puhuneet tarpeeksi siitä, mitä muistamme nähneemme.
Puhutaan välillä jostain, minkä näemme tällä hetkellä.
Tässä kyläpahasessa ei ole paljon näkemistä.
Puhutaan maisemasta.
En juurikaan käy ulkona.
Aurinko ja minun ihoni...
Kävelin eilen Chuckin omenatarhassa.
Jos kulkee aivan kallion reunalle, näkee Benin autotallin ohi -
- talonne rotkon puoleisen seinän.
En tiennytkään, että noiden verhojen takana on ikkunat.
Valtavat ikkunat.
Niistä on varmaan upea näköala. Saanko avata verhot?
Ette ole mikään typerys.
Ette ole typerys.
Kuten huomaatte, niitä verhoja on vaikea avata.
Anteeksi.
Se tietenkin johtuu siitä, ettei niitä juurikaan availla.
Näköala on kyllä suorastaan lumoava.
Kysykää, miksi valoa rakastavalla miehellä...
...on tällaiset raskaat verhot.
Kyllä, minä olen sokea.
En heikkonäköinen tai likinäköinen.
Sokea.
Olkaa hyvä ja poistukaa.
Antakaa minun olla sokea yksikseni.
Sveitsissä siitä käytetään nimeä Alpenglühen.
Se on valoa, joka heijastuu vuorenhuipuilta -
- kun aurinko laskeutuu vuorten taa.
Nyt se on poissa.
Dogvillen väki kokoontui hiljaisena seurakuntatalolle -
- täsmälleen kahden viikon kuluttua kauniin karkulaisen tulosta.
Grace seisoi Tomin vieressä ja katseli väen saapumista.
Hän tiesi katselevansa näitä kasvoja ehkä viimeistä kertaa.
Ainakin kaksi vastusti hänen jäämistään, ja yksikin oli liikaa.
Tervetuloa, hyvät asukkaat.
Kaksi viikkoa on kulunut, ja teidän on aika antaa tuomionne.
Saako hän olla paikalla, kun puhumme?
Kun Grace tuli, hän ei salaillut heikkouttaan.
Minusta meidän on sanottava hänelle suoraan -
- jos haluamme hänen lähtevän.
Mrs Henson on oikeassa.
Kenenkään ei pidä salata kantaansa pelkästä kohteliaisuudesta.
Odotan kaivoksella. Jos minun pitää lähteä -
- lähden pitkin vuoripolkua vielä valoisan aikaan.
Palauttaisitko lainaamani tavarat omistajilleen?
Teidän ei tarvitse nähdä minua ennen lähtöäni.
Martha, soita kelloa merkiksi.
Miten minä soitan sitä?
Soita sitä kerran jokaisesta puoltavasta äänestä.
Minä lasken. Jos kello ei soi viittätoista kertaa, minä lähden.
Tom haluaisi puolustaa tyttöä, mutta hän on puhunut tarpeeksi.
Me kunnioitamme hänen kantaansa, ja odotan samaa häneltä.
Grace otti vaatenyyttinsä kirjoituspöydän alta -
-ja huomasi, että joku oli pannut sinne leivän.
Siellä oli myös Tomin piirtämä kartta.
Hän tiesi, missä nyytti oli, ja oli pannut kartan sinne.
Kartta näytti tien vuoren yli. Vaaralliset kohdat -
- oli merkitty nokkelilla pikku piirroksilla.
Eikä siinä kaikki. Moni oli ajatellut samaa.
He olivat ujuttaneet nyyttiin lahjoja Gracelle.
Siellä oli Jasonin rakas linkkuveitsi kiillotettuna -
- Ma Gingerin piiras, vaatteita, tulitikkuja ja virsikirja.
Grace avasi sen virren 1 8 kohdalta, joka oli Marthasta vaikea.
Kirjan välissä oli dollarin seteli. Se ei voinut olla yksin Marthalta.
Gracella oli ystäviä täällä. Se oli varmaa.
Heidän määrällään ei ollut väliä.
Grace oli antautunut kylälle, ja se oli antanut vastalahjan:
Ystäviä.
Mikään gangsteri ei ottaisi häneltä tätä pois -
- millään määrällä aseita.
Vaikka kello ei soisi viittätoista kertaa, hän tiesi -
- että hänen läsnäolollaan oli ollut merkitystä.
Ei ehkä suurta, mutta hän oli jättänyt tänne jäljen.
Siitä jäljestä hän tunsi ensi kerran elämässään ylpeyttä.
Grace jäykistyi, kun kello alkoi soida.
"Neljätoista", Grace laski.
McKay oli siis kuitenkin äänestänyt myöntävästi.
Miksei sitten myös Chuck?
- Kaikkiko? - Myös Chuck.
Kaikki. He taitavat pitää sinusta.
Neljäs luku Onnellisia päiviä Dogvillessä
Kevät ja alkukesä olivat onnellista aikaa Gracelle.
Martha soitti kelloa merkiksi -
-ja Grace oli silminä McKaylle -
- äitinä Benille -
- ystävä Veralle -
-ja aivoina Billille.
Grace myös keksi polkea urkuharmonin pedaaleja.
Niin hän sai Marthan soittamaan oikeasti -
-jotta palkeet tyhjenisivät eikä soitin menisi pilalle.
He solmivat sanattoman sopimuksen -
- että jos Grace polki, Martha voi soittaa hyvällä omallatunnolla.
Tomin isä, vanha lääkäri, kuvitteli itselleen uuden vaivan päivittäin.
Hän teki jatkuvasti nuorena oppimiaan koordinaatiotestejä.
Gracen oli sanottava ankarasti, ettei miehessä ollut mitään vikaa.
Kyläläiset sopivat, että kunkin oli annettava kykynsä mukaan -
-joten hän sai pientä palkkaa ja pystyi säästämään -
- ostaakseen yhden posliinihahmon -
- pois kaupan ikkunasta pölyttymästä.
Grace haaveili, että pystyisi keräämään ne kaikki.
Pikku hiljaa nuo valkeat, kauniit kädet muuttuivat -
-ja olivat lopulta kuin kenen tahansa maalaisen kädet.
Kolmen viikon kuluttua hän muutti riemuiten taloon -
-jonka Tom ja Ben olivat salaa kunnostaneet. Se oli vanha mylly.
Siellä oli ennen ollut malminmurskain -
- mutta nyt jäljellä oli enää vanha vauhtipyörä.
Kiitos.
Sitä minä aina sanon, että kuljetusalalla...
Laura-neiti oli heittänyt sen pois. Hyvä sänky väärässä paikassa.
Mutta kun on tuo auto... Ei pitäisi pilkata kuljetusalaa.
Totta puhut, Ben. Ei pitäisikään.
Grace.
Mitä?
Minulla oli hyvin itsekäs syy -
- äänestää sinun puolestasi.
Mikä se oli?
Oli helpotus, kun tulit ja veit miesten huomion.
Tomin ja muidenkin. Sain kestää sitä tarpeeksi kauan.
Suoraan sanoen en olisi jaksanut sitä enää.
Miehet huomaavat sinut aina, Liz.
Kyllä sinä sen tiedät.
- Ihan totta. Sinä olet kaunis. - Kiitos.
Uusin käänne oli, että nyt keskikesällä -
- Grace oli saanut luvan auttaa Chuckia omenatarhassa.
Joka päivä kello viideltä -
- hän näki, että McKay oli oikeassa:
Tornin varjo tosiaan osoitti Ma Gingerin kauppaan.
Mutta tänään kello kertoi muutakin kuin että oli aika mennä kauppaan.
Se antoi merkin, jota kukaan ei sekoittanut aikamerkkiin.
Se oli varoitus, että joku oli tulossa Georgetownista päin.
Ensimmäisen kerran miesmuistiin poliisi saapui Dogvilleen.
Hyvää iltaa.
Onko koko kylä tässä?
- Onko täällä raatihuonetta? - Ei.
Pitäisi laittaa ilmoitus näkyviin.
Laittakaa se seurakuntatalon seinään.
- Mitä hän on tehnyt? - Vain kadonnut.
Joku ilmeisesti kaipaa häntä. Hänet on viimeksi nähty näillä kulmilla.
Levitämme näitä koko piirikuntaan.
Pitääkö ilmoittaa poliisille, jos hänet näkee?
Sitä kai tässä haetaan.
Onko se Grace?
Niitä levitetään kaikkialle.
Ne miehet eivät luovuta helpolla.
Julisteita liimataan ympäri piirikuntaa.
Hänen ei siis epäillä olevan täällä.
Eikö meillä ole velvollisuus ilmoittaa poliisille?
Anteeksi. Yskin, kun hermostun.
Eihän hän ole tehnyt mitään.
- Teidän pitää äänestää uudestaan. - Miksi?
Emme me voi järjestää jatkuvasti uusia äänestyksiä.
Älkää nyt.
Säikähtikö joku oikeasti paperinpalaa, jossa on valokuva?
Viides luku "Nythän on itsenäisyyspäivä"
Heinäkuun neljäs päivä saapui tuoden niityiltä siemenpilviä -
-jotka leijailivat kylän yllä alkuillan tuulessa.
Oli juhlapäivä. Tänään ei surtaisi kovia aikoja.
Grace seisahtui tyytyväisenä kaupan ikkunan eteen.
Jäljellä oli enää kaksi posliinihahmoa.
Ne kaksi, joihin hänellä ei ollut vielä ollut varaa.
Hienoa, tytöt.
Voitko tulla pariksi tunniksi omenatarhaan?
- Aurinko paistaa sinne kauniisti. - Nythän on itsenäisyyspäivä.
Mitä sinä höpötät auringonpaisteesta?
Onko sinustakin tullut tällainen romantikko?
Pidetään hauskaa.
- Nähdään sitten talvella nälkää. - Jopa Ben pitää vapaapäivän.
- Hei, Tom. - Onko sinulla hetki aikaa?
Nytkö?
Haluaisin kertoa yhden kiintoisan asian.
Äkkiä sitten.
- Mielessäni liikkuu paljon asioita. - Se on varmasti rasittavaa.
Olen mielestäni tehnyt aika hyvän analyysin tästä kylästä.
Luulen ymmärtäväni näitä ihmisiä.
Mutta kun yritän tulkita sinua, en pääse edes alkuun.
Liziä on helppo lukea.
Meidän välillämme oli jonkinlaista kiintymystä.
Mutta näen hänen lävitseen. Tarkoitan älyllisesti.
Ymmärrän nyt, että himoni häntä kohtaan oli vain lihallista.
Sinun kohdallasi...
Siinä on muutakin.
Mitä sinä yrität sanoa?
Minun pitää selvittää se ensin itselleni.
Yritätkö sanoa...
...että olet rakastunut minuun?
En sanoisi...
Rakkaus on...
Se on vahva sana... Kyllä.
Kyllä.
Hyvä.
Sillä...
...luulen, että minäkin olen rakastunut sinuun.
Se on hyvin kiintoisaa. Eikö olekin?
Tarkoitan, että se on psykologisesti kiinnostavaa.
Huudettiinko sinua? Joku taisi huutaa sinua.
En minä kuullut.
Niin...
Sinun pitäisi varmaan kuitenkin palata tuonne.
Nähdään häissä... siis juhlissa.
Bravo!
Tänä vuonna en ottanut paperia, sillä en teeskentele voivani lukea sitä.
Siitä pääsenkin asiaan, josta haluan puhua:
Se olet sinä, Grace.
Olet tehnyt Dogvillestä ihanan paikan.
Joku kertoi jopa törmänneensä kadulla yrmeään Chuckiimme -
- ja miehellä oli hymy huulillaan!
En ole nähnyt hymyäsi, Grace, mutta voisin varmasti kuvailla sen.
Se varmasti loistaa maailman kirkkaimman prisman väreissä.
Kasvot lienevät yhtä kauniit. Onko niin, Tom?
- Kyllä on. - Epäilemättä.
Olemme ylpeitä siitä, että olet joukossamme.
Kiitos, että olemme saaneet tutustua sinuun.
Sinulle, Grace! Pysy luonamme ihan niin kauan kuin haluat.
Ojennanko?
Kaupungissa on nähty poliisiauto, ja se on tulossa tännepäin.
- Soitanko kelloa? - Ei tarvitse. Grace varmaan kuuli.
Hankkiudumme heistä äkkiä eroon. Älä ole huolissasi.
Olisin juhlimassa itsekin, mutta tämä tuli.
Ilmoitusta on muutettu.
Siinä on se sama nainen. Ei ihme, että hän on kateissa.
Hänet on etsintäkuulutettu joidenkin pankkiryöstöjen takia.
- Milloin ryöstöt tehtiin? - Parin viime viikon aikana.
Ette juuri taida kuulla uutisia täällä.
Isäni radiosta kuuluu vain musiikkia.
Tiedän vain, että nainen on vaarallinen.
Jos tiedätte hänestä jotain, soittakaa äkkiä.
Laki määrää.
Pari viikkoa. Ei voi olla kyse meidän tytöstämme.
Hän on ollut täällä koko ajan. Hän ei ole voinut tehdä ryöstöjä.
Totta, mutta on tämä silti ikävä juttu.
Grace oli entisensä ja niin oli kyläkin.
Se, että gangsterit olivat tekaisseet syytteitä -
- saadakseen hänet kiinni, ei ollut yllätys.
Silti kaikki oli taas hieman toisin.
Aivan samanlainen kyhmy on myös toisella puolen selkää.
Voin vain olettaa -
- että se kuuluu kehoonne, mutta tehän se lääkäri olette.
Olisi kai aika erikoista, että syöpä kehittyisi niin symmetrisesti.
Mr Edison... Tästä on puhuttu monta kertaa.
Teidän on vain uskottava -
- että te olette poikkeuksellisen terve vanha herra.
Taidan silti levätä.
- Nähdään aamulla. - Toivottavasti.
Mitä he sanoivat?
No, tuota...
Mikään ei ole oikeastaan muuttunut.
Heistä vain tuntuu, että on rikos olla kertomatta poliisille.
Minun pitää lähteä. Kaikella on rajansa.
- Ehdotin päinvastaista. - Niinkö?
Liiketalouden näkökulmasta...
Liiketaloudellisesta näkökulmasta täälläolostasi on tullut kalliimpaa -
- sillä se on vaarallisempaa kyläläisille.
Se ei tarkoita, että sinua ei haluta tänne. He vain haluaisivat -
- jonkin vastineen.
- Jonkin hyvityksen. - Gangsterit puhuvat noin.
Tilanne myös kannustaa sinua jäämään.
Noita ilmoituksia roikkuu kaikkialla.
En tiedä, minne muualle voisit piiloutua.
Millaista vastinetta sinä siis ehdotat?
Sinun halutaan tekevän enemmän töitä.
Ehdotin, että jos vain kävisit kahdesti päivässä kaikkien luona.
Se näyttäisi siltä, että teet enemmän, mutta päiväsi ei pitenisi.
Se voisi ehkäistä ikävyyksiä.
Se kyllä kuulostaa vähän oudolta ja vaikealta toteuttaa.
Niin minustakin ensin.
Mutta Martha voi soittaa kelloa puolen tunnin välein -
- niin että pysyt aikataulussa.
- Sittenkö saan jäädä? - Ei aivan.
Mrs Henson oli siltä mieltä, että palkkaasi pitää alentaa.
Se on vain symbolinen ele.
Hän huolestui, kun ilmoituksessa luki "vaarallinen".
Teen mitä vain. Jos minun pitää tehdä enemmän töitä -
- teen tietysti niin.
- Olisiko parempi, jos lähtisin? - Ei tietenkään.
- Luuletko, että näin on parasta? - Tiedän, että on.
Minun on mentävä nukkumaan. Päivistäni tulee rankempia.
Olen pahoillani.
Tom...
Minun täytyy kysyä yhtä asiaa.
- Sait kortin siltä mieheltä autossa. - Niin.
Näytitkö sitä kenellekään?
Et voi olla tosissasi. Poltin sen välittömästi.
Olenpa minä typerä. Niin tietenkin teit.
- Ei se haittaa. - Haittaapas.
On kamalaa, että epäilen sinua.
Anna anteeksi. Hyvää yötä.
Kaikki vastustivat Gracen työolojen muuttamista -
- kun asia välillä tuli esiin keskustelussa.
Ben oli vakuuttanut, ettei ottaisi apua vastaan entistä enempää -
-ja Grace oli kiitollinen, vaikka Ben sanoikin sen pikku hiprakassa.
Kiireisistä hetkistä tuli kiireisiä tunteja ja päiviä.
Riippumatta siitä, pidettiinkö Gracen työmäärän lisäämistä -
- oikeudenmukaisena vai ei -
- se ei tuntunut ilahduttavan ketään. Pikemminkin päinvastoin.
Grace, olisit varovaisempi.
Liz ei juuri varonut mutta ei rikkonut lasejakaan.
Mr Henson tekee kovasti töitä -
- hioessaan pois muottien jälkiä. Laseista tulee hauraita.
- Luulin, että tiedät sen. - Tämä ei toistu. Maksan sen kyllä.
Ei sinun toki tarvitse maksaa. Kyllä tämä tästä.
Sitten Grace taas lähti Chuckin luo ajamaan ruohoa puiden alta -
-jotta hiiret pysyisivät poissa.
Kiireissään Grace oikaisi karviaismarjapensaiden välistä -
- mutta hänet pysäytettiin.
- Grace! - Niin?
Voi!
En huomannut, että polku oli juuri haravoitu.
Ei sillä ole väliä. On tarkoitus -
- että pensaat kierretään kokonaan. Tiedät sen.
Eivätkö nuo ketjut reunusta polkua pensaiden välissä?
Ne suojaavat pensaita. Ei sitä ole tarkoitettu poluksi.
Kaikki kuitenkin kulkevat siitä.
He ovatkin asuneet täällä vuosia. Sinä et ole.
Tarkoitatko, etten saa käyttää oikopolkua...
- ...koska en ole asunut täällä aina? - En toki.
Luulin vain, että sinusta on mukava olla täällä.
Mene vain.
Tulen iltapäivällä.
Haravoin puutarhan ennennäkemättömän hienoksi.
Olen pahoillani sen oksan takia. Siinä oli paljon omenoita.
Olisi pitänyt leikata se, mutta ahneus iski.
Onko se ahneutta, että haluaa ruokkia perheensä?
Miksi sinä et pidä minusta?
Miksi sinä noin sanot?
Kun tulen lähellesi, sinä peräännyt.
- Enpäs. - Kyllä peräännyit...
...kun harvensimme taimia.
Miten voin opettaa sinulle oikeita otteita, jos en saa koskea sinuun?
Yritit suudella minua.
Veraa eivät omenat kiinnosta. Hän inhoaa puutarhaa.
Kerrankin joku ymmärtää jotakin omenoista.
Anteeksi, että ilahduin siitä.
- Kaikki on hyvin. - Eikä ole.
Puhut omenoista, mutta se on vain sanahelinää.
- Et oikeasti koe sitä nautintoa. - Koen kyllä.
Vera luulee, että omenoita voi poimia melkein taimista.
Asiat vaativat aikaa. Se on rakkautta.
Sitä, että tietää niiden tarpeet ja kunnioittaa niitä.
Luulin, että sinä ymmärrät sen.
- Ymmärränhän minä. - Silti peräännyt, kun tulen lähelle.
- Olenko minä niin vastenmielinen? - Et ole.
Älä ole vihainen.
Anna anteeksi, että epäilin sinua. Se ei toistu.
Lupaan sen.
Sinuna en lupailisi.
Kun torjuit minut, yksi ajatus tuli päähäni. Se hävetti minua.
- Vihaisit minua, jos tietäisit. - En voisi vihata sinua.
Mitä ajattelit?
Olin epäreilu. On ihan ymmärrettävää suuttua sellaisesta.
Ajattelin ilmiantaa sinut. Kiristää sinut kunnioittamaan minua.
Onko se niin tärkeää sinulle? Taitaa olla.
Olet ollut todella yksinäinen.
Kukaan ei ole lohduttanut sinua.
Minun pitäisi pyytää anteeksi sinulta.
Olemmeko me vielä ystäviä?
- Anteeksi. Nukuitko? - En.
- Menenkö pois? - Älä. Minä vain lepäilen.
Tässä kylässä on hurjasti töitä, kun ottaa huomioon -
- ettei kukaan tarvitse apua.
Jason haluaa jatkuvasti syliini.
Minusta sinä selviät hienosti.
Annat meille paljon. McKay osui naulan kantaan.
Hän yritti panna kättään polvelleni.
Hän on sokea. Se oli varmaan vahinko.
Ma Ginger suuttui, kun juoksin sorapolkua pitkin.
Hyvä, sillä hän suuttuu minullekin. Sinä kuulut nyt siis joukkoon.
Sinä näet kaiken niin selvästi.
- Nukahdan ihan kohta. - Mitä jos en halua, että nukahdat?
Sinulla ei nyt taida olla valinnanvaraa.
- Minä rakastan sinua. - Se on kiva.
Minäkin rakastan sinua. Todella.
Tarkoitan, että kaipaan luoksesi, kun en ole kanssasi.
Kaipaan sinua jopa, kun olemme kahden, kuten nyt.
Haluan olla lähelläsi...
Koskettaa sinua...
Meillä on koko elämä edessämme.
Rakastan sitä, ettet vaadi minulta mitään.
Voimme vain olla yhdessä.
Niin.
Kaipaus tekee kaikesta vain parempaa.
Kiitos viisaista sanoistasi.
Ole hyvä.
Otanko kenkäsi pois?
Kuudes luku, jossa Dogville näyttää hampaansa
Jason, mitä sinä teet? Tuo on väärin.
Sanoja ei jaeta noin.
- Lopeta. - Jaoin vain sanoja.
Menkää te ulos. Haluan jutella Jasonin kanssa kahden.
Mikä sinua vaivaa?
Minä osaan olla tuhma. Isä varmaan kertoi.
Minä luulen, että tässä on nyt kyse jostain muusta.
Pitäisin mielelläni sinua sylissä koko ajan, mutta en voi.
Jos joku ei tee muille kaikkea sitä, mitä haluaisi -
- ne muut, joille on luvattu, voivat suuttua. Niin mrs Henson sanoo.
Se on totta.
Tiedän, miksi et enää pidä minua sylissä.
- Koska olen ollut tuhma. - Siihen on varmaan syynsä.
Olen ollut tuhma muillekin.
Jopa Achilles-vauvallekin, joka ei pysty tappelemaan vastaan.
- Se on väärin. - Niin on.
Minua pitää rankaista. Ansaitsen selkäsaunan.
Mitä? Minä en lyö sinua.
Äitisi ei usko ruumiilliseen kuritukseen. En lyö sinua.
Hän olisi kauhean vihainen, jos selviäisi, että löit minua.
Sanoin juuri, etten tee sitä.
Olisi paha juttu, jos äiti kääntyisi sinua vastaan.
Olen mitä olen. Jos siitä ei pidetä, en voi sille mitään.
Minua pitää rankaista.
En voi kunnioittaa sinua, jos et anna minulle selkään.
Se olisi sinusta varmasti hyvin hauskaa, mutta minä en lyö sinua.
Siinä tapauksessa -
- minun on vain sanottava äidille, että löit minua.
- Sanoin, etten tee sitä. - Äiti uskoo ennemmin minua.
Jos annat minulle selkään, en kerro kenellekään.
Lopeta! Anna vauvan olla.
Keinutin vain kehtoa. Ei se ollut minun syyni, että se kaatui.
Älä koske siihen. Mene kauemmas. Lopeta!
Haluatko selkääsi? Saamasi pitää.
- Noin. - Ei tuo sattunut.
- Lyö kovaa. Tuo ei ole rangaistus. - Hyvä on.
Kovempaa!
Nyt riittää. Siinä oli sinulle rangaistusta.
Jos menisin vaikka nurkkaan häpeämään.
lhan sama! Tee, mitä tahdot.
Isä tulee!
Hän on aikaisessa. Onkohan kaikki hyvin?
Dogville oli avoimella tasanteellaan vuorenrinteellä -
- myrskyjen riepoteltavana. Grace oli myös pannut itsensä alttiiksi.
Siinä hän roikkui kuin paratiisin omena hauraasta kannastaan.
Omena, joka oli niin kypsä ja mehevä, että melkein tihkui mehua.
Poliisi oli taas saapunut Dogvilleen.
Lupasin kertoa sinulle, ettei Marthan tarvitsisi soittaa kelloa.
Unohdin. He ovat jo Canyon Roadilla.
- Toinen mies on FBl:stä. - Unohdit!
Niin. Nyt on kiirettä omenoiden kanssa.
Heitä kiinnosti, olenko nähnyt mitään etsintäkuulutukseen liittyvää.
He kysyivät, olenko nähnyt metsässä merkkejä, että joku asuisi siellä.
Luoja tietää, mihin se nainen pystyy.
Tiedät, että hän on vaaraton.
Niinhän sinä sanot -
- mutta poliisit puhuivat toista.
Minun oli kerrottava, mitä tiedän.
Mitä sinä sanoit heille?
Sanoin nähneeni metsässä yhtä ja toista. Kuten erään vaatteen.
Se osoittautui vain Tomin hatuksi. Se olisi voinut olla tämä.
Tämä vaikuttaa kalliilta. Siinä on nimikirjaimesi.
He ajattelisivat varmaan samaa kuin muutkin.
Sanoin, että löydän sen vaatteen pian.
Meillä on ehkä 1 5 minuuttia aikaa, ennen kuin he tulevat.
- Sinun ei kannata yrittää karkuun. - Miksi yrittäisin karkuun?
- Eikä kannata huutaa. - Miksi haluaisin huutaa?
Olet aivan liian kaunis ja hauras tähän paikkaan.
Luulin, että merkitsin sinulle jotain. Haluan kunnioituksesi.
- Minähän kunnioitan sinua. - Haluan, että kunnioitat minua.
Tämä on väärin.
Jos voin pakottaa kukat kukkimaan keväällä, voin pakottaa sinutkin...
Älä...
Älä! Chuck, älä viitsi!
Katso minua. Puhu minulle!
Me olemme ystäviä!
Lopeta!
- Oletko nähnyt Gracea? - Hän on meillä.
- Onko hänellä kiire? - Ei enää. Mene vain sisään.
Taas kerran Grace pelastui takaa-ajajiensa käsistä -
- kyläläisten avulla.
Kaikki keksivät tarinoita hänen puolestaan. Myös Chuck myönsi -
- että hänen epäilyttävänä pitämänsä vaate oli Tomin hattu.
Seitsemäs luku, jossa Grace lopulta saa tarpeekseen -
- lähtee kylästä ja näkee päivänvalon
Tom tajusi heti, että jotain oli tapahtunut -
- mutta joutui maanittelemaan kauan, ennen kuin Grace kertoi.
Minun on otettava asia esiin. Ei ole vaihtoehtoa.
- Kukaan ei hyväksy hänen tekoaan. - En halua sitä.
Minä ja minun typerät ajatukseni ja ennakkoluuloni...
Hän ei ole vahva.
Hän vain näyttää vahvalta.
Alan miettiä, miten sinut saadaan pois täältä.
Kesä oli lopuillaan.
Dogvillen oravien toiset pesueet -
- säntäilivät ihmisten jaloissa -
- etsien turhaan jalavia Elm Streetiltä.
Helle oli kovettanut maan marjapensaiden ympäriltä.
Grace ei valittanut vaan uppoutui työhön -
- iloisena siitä, että saattoi käsitellä jotain konkreettista.
- Hei, Liz ja Vera. - Varo. Vera on vihainen sinulle.
Mitä sinä tarkoitat?
Luulitko, ettei hän kertoisi?
- Kuka? - Sinä löit Jasonia.
- Niin teit. - Miten saatoit?
Se kuulostaa uskomattomalta, mutta hän kerjäsi sitä.
Se on totta. Hän kerjää sitä jatkuvasti.
Olisi pitänyt tehdä se jo ajat sitten.
- Liz! - Olet hemmottelut heitä.
Tiedän, että rakastat häntä. Niin rakastan minäkin.
Se ei toistu. Ei varmasti.
Ei niin, sillä en enää ikinä jätä lapsia sinun seuraasi.
- Se olisi liian vaarallista. - Olen ollut väsynyt.
Ehkä sinun kannattaisi nukkua öisin...
- ...kuten useimmat tekevät. - Nukkuako?
Martha näki erään Tom Edison nuoremman -
- hiipivän talostasi tänä aamuna.
Oli hyvä, että pieksit sitä typerää kakaraa, ja olen iloinen -
- että veit Tomin huomion minusta.
Odotin kuitenkin sinulta enemmän.
Jos oletkin vain sen perässä, viaton olemuksesi puree täällä varmasti.
En ole sen perässä.
Otit häntä kädestä juhlissa. Ehkä se ei ollutkaan flirttailua.
Niin, ehkä minä flirttailin.
Seuraavana päivänä sää muuttui. Sumu vyöryi alas vuorilta.
Vaikkei auringonlaskuja näkynyt -
- McKay halusi Gracen istuvan luonaan.
Hän oli istunut McKayn luona monta kertaa -
- mutta Jack ei vieläkään osannut arvioida heidän välimatkaansa.
Kun hän ennen oli vain hipaissut Gracen nuorta lihaa -
- nyt hänen kätensä pysyi paikallaan koko annetun ajan.
Omenatarhassa tehtiin pitkiä päiviä nyt sadonkorjuun aikaan.
Grace ei jaksanut enää vastustaa Chuckin väitettä -
- että hänen kunnioituksensa satoa kohtaan -
- oli mitattavissa lihallisten palvelusten suorittamisella.
Tom ei olisi halunnut jättää Gracea yksin -
- mutta vaelteli usein itsekseen -
- yrittäen keksiä pakotietä.
Gracen palkasta ei enää jäänyt säästöön, joten Tom auttoi -
-ja yhdessä he saivat ostettua seitsemännenkin posliinihahmon.
- Mikä hätänä? - Ei mikään.
- Onko poliisi taas Canyon Roadilla? - Ei.
Haluamme vain jutella tyttöjen kesken.
Hassua, että mainitsit Canyon Roadin.
Martha kulki sitä pitkin tänään.
Kävellen näkee paljon enemmän.
Autosta ei koskaan tule katsottua vaikkapa omenatarhaa.
Sen näkee vain yhdestä kohtaa Canyon Roadia.
- Tiedätkö sen kohdan, Martha? - Tiedän.
Pysähdyitkö tänään ihailemaan maisemia?
Tarhassahan on sadonkorjuun aika.
Vanhat mestarit suosivat sadonkorjuuaiheita -
- hedelmällisyyden vertauskuvina -
- puhumattakaan niiden aistillisuudesta tai jopa -
- eroottisuudesta.
Mutta miksi minä kysyin? Sinähän sanoit jo tehneesi niin.
Hän näki teidät.
Oksakasan takana.
Chuckin kanssa.
Chuck sanoi, että olet lähennellyt häntä ennenkin.
Hän ei vain ollut kertonut, koska ei halunnut loukata minua.
Hän on sulkeutunut ja yksinkertainen mies.
Mutta hän on uskollinen ja hyvä mies.
Mitä sinä haluat minun miehestäni?
En halua yhtään mitään -
- sinun miehestäsi tai kenestäkään muustakaan.
Flirttailit Tomin kanssa juhlissa.
- Se on eri asia. Minä pidän Tomista. - Etkö pidä Chuckista?
Liz ja Martha ovat samaa mieltä siitä, että sinä tarvitset opetuksen.
Minä uskon kasvatukseen.
Näiden rikkominen on pienempi paha kuin näiden valmistaminen.
- Muista, miten opetin lapsillesi... - Mitä?
Muista, miten iloinen olit -
- kun sain lapsesi ymmärtämään stoalaisuuden idean.
Hyvä on, annan sen lieventää asiaa. Rikon ensin vain kaksi hahmoa.
Jos voit näyttää sisäistäneesi stoalaisuuden opin -
- pidättämällä itkua -
- minä lopetan siihen. Ymmärrätkö?
Grace oli saanut harjoitella tunteiden pidättämistä paljonkin -
- eikä hän uskonut, että se olisi vaikeaa nytkään.
Mutta kun posliini mureni lattialle -
- se oli kuin elävä kudos olisi hajonnut.
Hahmot olivat hänen ja kylän kohtaamisen hedelmä.
Ne todistivat, että kaikesta huolimatta -
- hänen kärsimyksensä oli tuottanut jotakin arvokasta.
Grace ei kestänyt enää.
Ensimmäisen kerran koko aikuisiässään hän itki.
Sinä iltana Grace meni Tomin luo -
-ja sanoi hänelle olevansa valmis lähtemään.
Tom oli päättänyt, että tarvittiin kolmas henkilö -
-jonka avulla pako onnistuisi.
Benillä oli siihen suurimmat mahdollisuudet.
Tom totesi, ettei siitä selvittäisi ilman rahaa.
Hän arveli, että noina aikoina -
- Benin ja hänen autonsa saisi käyttöön 10 dollarilla.
- Meillä ei ole kymmentä dollaria. - Lainaamme ne.
- Keneltä? - Isältä.
Hänellä on lääkekaapissaan enemmänkin. Puhun hänelle aamulla.
Puhu sinä Benille. On loppuviikko. Hän on varmasti rahaton.
- Sano isällesi, että maksan kyllä. - Tietysti.
Kiitos.
Sinä olet aina pelastamassa minua.
On uskomatonta, miten jaksat aina auttaa minua.
- Hyvää yötä. - Mene vain nukkumaan.
Aamulla Grace meni Benin luo.
Ben!
Grace sanoi maksun olevan korvaus ystävänpalveluksesta.
Ben ei juurikaan vastustellut.
Voisivathan muut suuttua hänelle kovastikin asian selvittyä.
Ehkä he olisivat helpottuneita päästyään tytöstä -
- mutta jotenkin Grace ei ollut varma siitä.
Ben lupasi viedä hänet mutta sanoi -
- ettei halunnut hyötyä toisten epäonnesta.
En halua hyötyä toisten epäonnesta.
Itse asiassa Ben olisi ajanut mihin vain 10 dollarista.
Lain rikkominen ei vaivannut häntä lainkaan.
Hän oli ehtinyt kuljettaa kaikenlaisia lasteja.
Gracen oli tarkoitus piiloutua omenalaatikoiden väliin.
Chuckin mukaan tärkeintä oli tietää, milloin sato on kypsä.
Se aika oli nyt. Niin omenoiden kuin Gracenkin kohdalla.
Missä olet ollut?
Jos laiminlöisin töitäni noin, saisin ruoskasta. Alahan mennä!
Anteeksi, Olivia. Minulla oli asiaa Benille.
June on halkeamaisillaan! Tiedät, ettei hän pääse pöntölle yksin.
On rumaa pelleillä ramman kustannuksella!
Lähtöä edeltävänä iltana -
- Tom päätti olla painostamatta Gracea liikaa himoillaan.
Hän valitsi hienotunteisen lähestymistavan.
Siemenet on istutettava oikeaan aikaan.
Niitä ei voi istuttaa talvella.
Se on totta. Mutta minä rakastan sinua.
- Tiedän. - Ja sinä rakastat minua.
- Me tapaamme vielä vapaina. - Varmasti.
Ei kai minun tarvitse hävetä sitä, että haluan sinua?
Ei.
On ihanaa, että me haluamme toisiamme.
Mutta ei tällä tavalla. Tämä ei ole oikein.
Aamulla Grace halusi livahtaa Benin luo mahdollisimman huomaamatta.
Koko kylä näytti kuitenkin olevan liikkeellä samaan aikaan.
- Grace. - Niin, Vera?
Älä luulekaan, että lapseni lyöminen vapauttaa sinut töistä.
Keksin sinulle kyllä tekemistä, jossa et voi vahingoittaa ketään.
- Oliko se kahdeltatoista? - Kyllä.
Miksi kannat omaisuuttasi mukana? Pelkäätkö kadottavasi sen?
Ben kuljettaa tänään omenoita eikä laseja, mutta töitä riittää silti.
Sinun pitää pakata lasti uudestaan.
Tee se paremmin, niin että yksi laatikko jää yli.
Sinulle yksi vanha laatikko ei paljon merkitse -
- mutta me emme ole rikkaita.
Jos kätesi kärsivät, voin kertoa, millä ne saa kuntoon.
- Grace. - Hei, Martha.
Meidän on pestävä porraslaatat uudestaan.
- En saa ovea auki... - Missä sinä piileksit?
Sadonkorjuu on pyhää aikaa. Sehän kuulostaa ihan sinun ilmaukseltasi.
Tulen ihan kohta. Tuon laatikot mukanani.
Hyvä.
Grace oli yhä iloisempi siitä -
- että oli päättänyt salata lähtönsä.
Kylässä oli aika paljon tarpeettomia töitä -
-joista asukkaiden oli selvittävä tästä lähtien itse.
Tätä on ikävä sanoa, mutta ottaisin rahat mieluusti etukäteen.
Se on tapana kuljetusalalla.
Kun lasti on purettu, voi olla myöhäistä, jos ymmärrät.
- Ole hyvä. - En minä tätä työnä pidä.
Pysy siellä, kunnes sanon.
Canyon Road kiemurteli laaksoon ja eteenpäin -
-ja Grace sen mukana.
Kylä ja sen äänet jäivät yhä kauemmas.
Mikä hätänä?
Edessä on paljon poliiseja.
En osannut odottaa sitä.
Tämä on vaarallisempaa kuin luulin. Meidän pitää palata.
Ei. Se ei käy.
Jos tämä olisi työkeikka -
- josta saisin oikean maksun, tämä olisi helpompaa.
Minähän maksoin.
Niin, mutta kuljetusalalla -
- vaarallisesta lastista maksetaan enemmän.
Sitä sanotaan lisämaksuksi.
Jos tämä olisi oikea työ, voisin periä lisämaksun.
Minulla ei ole enempää rahaa.
Sitten se ei käy.
Sinä sanoit kerran...
Sanoit, ettei minun elämässäni ole paljon iloja.
Tiedät, että käyn Laura-neidin luona kerran viikossa.
Sait minut tajuamaan -
- ettei sitä tarvitse hävetä.
Aioin mennä sinne tänään -
- ja se tietenkin maksaa.
Ei niin paljon kuin...
Ei yhtä paljon -
- kuin vaarallisen lastin maksu olisi, mutta kuitenkin.
- Maksaa se kuitenkin. - Ben, älä viitsi.
Tässä ei ole mitään henkilökohtaista.
Täytyyhän minun ottaa asianmukainen maksu.
En voi rikkoa kuljetusalan sääntöjä.
Olemme keskellä Georgetownia, aivan kirkon vieressä.
Koeta pysyä hiljaa.
Ei, Ben.
En minä tästä ylpeä ole. Älä luulekaan.
Valtatiellä Grace nukahti -
- sillä hänellä oli kyky työntää ikävät asiat pois mielestään.
Häntä oli siunattu harvinaisella taidolla -
- katsoa eteenpäin ja vain eteenpäin.
Myöhemmin, kun auto alkoi jarrutella ja hän heräillä -
- hän ei tiennyt lainkaan, kauanko oli nukkunut.
Hän oli vain iloinen siitä, että näkisi taas päivänvalon.
Silloin hän kuuli koiran haukun.
Rakkautesi omenoita kohtaan epäilyttää yhä enemmän.
Olet kolhinut niitä.
Pidimme kokouksen eilen illalla.
Sanottiin, että saatat yrittää karkuun.
Kun huomasin, että olit piiloutunut autooni -
- en voinut muuta kuin tuoda sinut takaisin.
Kuljetusalalla ei voi olla puolueellinen.
Gracea ei auttanut, että Dogvillen ensimmäinen varkaus -
- oli tehty edellisiltana, kun muut olivat kokouksessa.
Tom Edison vanhemmalta oli viety huomattava rahasumma.
Epäilyt kohdistuivat Graceen -
-joka oli suunnitellut varoja vaativaa pakoa.
Grace päätti olla vastaamatta syytöksiin mitenkään.
Bill, jonka insinöörintaidot olivat parantuneet ällistyttävästi -
- oli ensimmäisenä työnään suunnitellut paonestovälineen.
Se ei ehkä ollut kaunis, mutta tehokkaaksi sitä saattoi sanoa.
Emme haluaisi tehdä tätä.
Meidän on kuitenkin pakko, jos haluamme suojella kylää.
Voisitko yrittää liikkua sen kanssa?
Se toimii.
Siitä piti tehdä niin raskas, että se liikkuu vain tasaisella maalla.
Maa on tasainen täällä kylässä.
Voinko nyt mennä?
Täytyy keksiä, miten pääsen sisälle.
Vai kuuluuko taivasalla nukkuminen rangaistukseen?
Ei, ei...
Älä ajattele tätä rangaistuksena.
Bill pani siihen niin pitkän ketjun, että voit nukkua sängyssäsi.
Grace, kuudelta sitten.
Kyllä, mrs Henson.
Kahdeksas luku, jossa kerrotaan totuus -
- ja Tom lähtee (mutta palaa myöhemmin)
Isä olisi voinut kieltäytyä.
- Muut luulevat, että varastin rahat. - Minä sanoin heille niin.
Siis mitä?
Ensin minua epäiltiin, mutta minä sanoin -
- että sinähän siellä lääkekaapilla aina käyt.
- Miksi? - Minä ajattelen sinun puolestasi.
Jos haluamme joskus saada sinut pois täältä -
- muut eivät saa tietää, miten läheisiä olemme.
Heille ei pidä paljastaa, että yritän auttaa sinua.
Jos he tietäisivät, että minä otin rahat, en istuisi nyt tässä.
Älä vain katoa.
- Minä tarvitsen sinua. - Me keksimme kyllä ratkaisun.
Ylpeys ei ollut se voima, joka piti Gracen liikkeessä -
- kun syksy tuli ja puista lähtivät lehdet.
Hän oli transsin tapaisessa tilassa kuin hengenvaarassa oleva eläin.
Siinä ruumis toimii mekaanisesti raskaalla vaihteella -
- välttäen tuskallista ajattelua.
Kuin potilas, joka antaa taudille vallan.
Vera oli saanut todisteita siitä, että se olikin Chuck -
-joka lähenteli Gracea, ja hän oli entistäkin ilkeämpi.
Jos Gracella oli ollut ystäviä, ne lähtivät lehtien mukana.
Useimmat kylän miehet kävivät Gracen luona öisin -
- tyydyttämässä seksuaalisia tarpeitaan.
Lapset keksivät soittaa kelloa joka kerta, kun näin tapahtui.
Se hermostutti Marthaa kovasti.
Ketjun kiinnittämisen jälkeen kaikesta oli tullut helpompaa.
Öisiä vierailuja ei tarvinnut enää salailla.
Eihän niitä voinut verrata oikeaan seksiin.
Se oli samalla tavalla noloa kuin maalaispojan yhtyminen lehmään -
- mutta ei mitään sen kummempaa.
Tom näki kaiken. Se oli hänelle raskasta.
Yövierailut kirpaisivat erityisen kovasti.
Hyvää yötä.
Tom tuki Gracea silti parhaansa mukaan.
Niin kuin hämähäkki, joka on sotkeutunut omaan verkkoonsa.
Tom...
Kaikki yritykseni ovat menneet pieleen.
En keksi ratkaisua.
Kyllä sinä sen keksit. Sinä olet älykäs.
- Olemme yllyttäneet heitä tähän. - Älä niin ajattele.
Meidän on aika yllyttää itseämme.
- Mitä sinä tarkoitat? - Näytämme, että luotamme heihin.
Kaikki alkoi kokouksella. On loogista myös lopettaa se niin.
Heidän on kuunneltava meitä.
- Mitä minä sanon? - Kerrot kaiken.
- Kaikenko? - Niin, totuuden.
Kerrot totuuden jokaisesta.
- Tuskinpa he haluavat kuulla. - Tiedän.
Ei lapsikaan halua ottaa lääkettään.
He raivostuvat ensin mutta tajuavat kyllä, että se on hyväksi heille.
Kunhan et ole ilkeä etkä paheksu heitä.
Sinä jos kuka pystyt siihen.
He tajuavat, että tässä väärinkäsitysten vyyhdissä -
- on vain yksi uhri: sinä.
Silloin anteeksianto on jo lähellä.
Olet ajatellut kovasti, Tom Edison.
Suunnitelma on varmasti mainio.
Jos anteeksianto oli lähellä kokouksessa, se kätkettiin hyvin.
Väen koolle saaminen ei ollut helppoa.
Vetoaminen omaantuntoon joka oli työnnetty syrjään -
- kuin se olisi yhtä hauras kuin Hensonien lasit -
- osoittautui vaikeaksi.
Mutta jos yksi suostui, toinenkin tuli -
- ettei vain päästäisi puhumaan selän takana.
Tom oli pohjustanut Gracen puhetta.
Nyt hänen oli vain oltava vilpitön, meni syteen tai saveen.
Kun Grace puhui hiljaiselle seurakunnalle -
- syksyn ensimmäinen lumipyry saapui kylään.
Lunta satoi vanhojen talojen päälle -
- kuin missä tahansa pikkukylässä.
Hiutaleet leijailivat omenapuiden oksille.
Onneksi sato oli korjattu ja kuljetettu myyntiin -
- vaikkakin huonoon hintaan.
Grace oli kertonut asiansa selvästi.
Hän ei ollut värittänyt eikä vähätellyt mitään.
Kun hän lopetti, lumentulo tyrehtyi äkkiä.
Dogville oli peittynyt hentoon valkeaan lumivaippaan.
- Se ei tainnut mennä kovin hyvin. - Se meni oikein hyvin.
Ensilumi oli ehkä tullut liian aikaisin.
Kuin virheellinen sovinnon enne.
Tom katseli huolestuneena ympärilleen.
Vera kiristeli hampaitaan. Hän puhui ensimmäisenä.
Pelkkää valhetta kaikki.
Tuo ei tosiaan sovi kuvaani tämän kylän asukkaista.
Olen sentään lääkäri. Tiedän itsekin, olenko sairas.
Miten sinä selität tämän? Nyt on aika valita puoli.
Oletko puolellamme vai meitä vastaan?
Olemme sallineet Tomille aivan liikaa.
Jopa minun on vaikea puolustaa tyttöä.
Olet tahattomasti auttanut häntä -
- levittämään vihaa ja katkeruutta keskuuteemme.
Hänestä on päästävä. Miten se tehdään, Tom?
Sinä toit hänet tänne. Keksi nyt, miten hänestä päästään.
Hän ei saa levittää valheitaan muualle.
Pyysin teidät tänne kuuntelemaan -
- mutta tulittekin vain puolustamaan itseänne.
On aikamoinen järkytys -
- nähdä ystävieni käyttäytyvän tällä tavalla.
Näin sivistymättömästi.
Suunnitelmasi ei oikein toiminut.
Keksit kyllä uuden.
En suunnittele enää mitään.
Minun pitää kuulemma valita sinut tai heidät.
Se ei ole vaikea valinta. Rakastan sinua.
Sinä saatat olla vahvempi, mutta ihanteet...
lhanteemme ovat yhteiset.
Olet uupunut.
Käy makuulle.
Minä valitsin sinut.
Nyt on aika. Tätä me olemme odottaneet.
Me vapautamme itsemme Dogvillestä.
Totta. Olisi helppoa rakastella nyt.
Meidät saatetaan tappaa milloin hyvänsä.
Se olisi täydellinen, romanttinen loppu.
Minäkin tunnen sen. Rakastan sinua.
Se olisi kaunista -
- mutta rakkautemme kannalta se olisi väärin.
Meidän on määrä tavata vapaina.
Tuo on tunteetonta.
Hylkäsin kaikki tuntemani ihmiset sinun vuoksesi.
Etkö voi tehdä pientä myönnytystä edes lievittääksesi minun tuskaani?
Kylän jokainen mies saanut sinut paitsi minä.
Ja mehän tässä muka olemme rakastuneita.
Tom rakas...
Sinä saat minut, jos haluat.
Tee vain, mitä kaikki muutkin. Uhkaile minua.
Sano, että ilmiannat minut poliisille tai gangstereille -
- ja saat kaiken, mitä haluat.
Minä luotan sinuun.
Mutta luotatko sinä itseesi?
Ehkä sinunkin on tehnyt mieli ottaa minut väkisin.
Ehkä olet siksi niin vihainen.
Olen yrittänyt vain auttaa.
Kysyn vain, pelkäätkö tunnustaa inhimillisyytesi.
- En vähääkään. - Hyvä.
Tuokoon huominen omat murheensa.
Ei epävarmuus ole rikos.
On silti hienoa, että et epäröi.
En pysty lepäämään.
Taidan mennä ulos.
Käyn vähän kävelyllä, jotta rauhoitun.
Tallaan katuja ja kuuntelen tuulen ujellusta laaksossa.
Ja sen sellaista.
Nuku sinä vain.
Nuku vain. Minä tulen pian takaisin.
Se oli tietenkin hölynpölyä.
Tom jos kuka osasi erottaa ihanteet todellisuudesta.
Sehän oli hänen työtään.
Moraalikysymyksissä hän oli omimmillaan.
Jo se ajatus, että hän epäilisi omia vaikuttimiaan, oli loukkaava.
Tom oli vihainen.
Yhtäkkiä hän ymmärsi, miksi.
Ei siksi, että syytökset olivat vääriä -
- vaan koska ne olivat totta.
Viha syntyi ikävästä paljastetuksi tulemisen tunteesta.
Se oli kova isku nuorelle filosofille.
Hän ajatteli varsin realistisesti, että epäilys saattaisi kasvaa.
Ehkä se vielä tuhoaisi koko hänen moraalisen tehtävänsä.
Tom pysähtyi. Hän alkoi miltei täristä -
- kun hän tajusi kirjailijanuraansa uhkaavan vaaran.
Hän totesikin pian, että riski oli liian suuri.
Grace oli vaaraksi hänelle yhtä paljon kuin kylälle.
Siitä Tom ei pitänyt, ja hänessä oli miestä ryhtyä toimeen.
Onneksi Tom oli paitsi uskollinen uralleen, myös käytännöllinen.
Vilpittömyys ja ihanteet olivat tärkeitä hänelle -
- mutta se ei tarkoittanut tunteilua, kuten hän itse sanoi.
Hävittäisikö hän jotain, mikä saattoi auttaa häntä ja lukijoita -
- antamalla aiheen romaaniin tai jopa trilogiaan?
Se olisi ollut aivan liian typerää.
Heikkona hetkenä hän tosin saattoi sanoa tehneensä niin.
Ennen kuin hän palasi kokoukseen, hän avasi saman laatikon -
-jonka hän oli avannut iltana, jolloin Grace saapui.
Siellä se oli: gangsterin antama kortti.
Seuraavana päivänä raikas syysaurinko paistoi -
-ja lumi oli sulanut pois.
Pitkästä aikaa kuului paalujuntan jyske, kun se iski maahan -
- mahdollisen vankilan perustuksia.
Grace heräsi miltei tiedottomasta unesta ja hämmästyi.
Valosta päätellen oli jo puolipäivä.
"Harmaa hetki", kuten Jack McKay kutsui Dogvillen keskipäivää.
Tuo mies, jolla oli monia sellaisia taipumuksia -
-joista Grace ei olisi välittänyt tietää.
Miksi häntä ei ollut herätetty? Kukaan ei ollut hakannut ovea.
Lapset eivät olleet tulleet rikkomaan ikkunoita.
Sitten hän muisti.
Hän muisti kokouksen ja ihmetteli yhä enemmän.
Hänelle ei ollut kerrottu päätöstä eikä häntä ollut tapettu.
Dogvillessä ei yleensä pidätelty suuttumusta.
Ehkä kaikki oli kuitenkin päättynyt hyvin.
- Huomenta, mrs Henson. - Huomenta.
Olisin tullut aiemmin, mutta nukuin liian pitkään.
Ei se mitään. Liz alkoi taas tehdä töitä.
Ajattelimme, että tarvitset vähän vapaata.
Pidit aikamoisen puheen eilen. Siinä riittää miettimistä.
- Hei, Liz. - Hei, Grace.
Hei.
Nukuin liikaa.
- Huomenta, Grace-neiti. - Huomenta.
- Miten voit? - Nukuin liian pitkään.
Ei se mitään.
Tom, Grace taitaa tulla.
Hei, Grace. Pieni hetki.
Hyviä uutisia.
Palasin eilen kokoukseen. En halunnut luovuttaa niin helpolla.
Kuinka ollakaan, tunnelma oli muuttunut.
Emme ehkä voittaneet, mutta tässä voi vielä käydä hyvin.
Miksi et tullut sanomaan?
Tulin, mutta sinä olit unessa. Taisit olla sen tarpeessakin.
Ehdotin, että saisit pitää vapaata.
Tiedätkö mitä? Kukaan ei vastustanut.
- Sehän on ihanaa. - Eikö olekin?
Kylän väki yllättää minut aina uudestaan.
Saatan joutua oikomaan teorioitani.
Tiedät, miten ikävää se minusta on.
Kun tulin takaisin yöllä ja näin sinut -
- siinä niin suloisena nukkumassa, sain inspiraation.
Kirjoitin ensimmäisen luvun tarinaan, joka kertoo pikkukylästä.
Arvaa, mistä minä sen keksin.
En vain ole keksinyt kylälle vielä nimeä.
- Eikö Dogville käy? - Ei.
Sen on oltava yleismaailmallinen. Moni tekee tuon virheen.
Luenko sen sinulle? Jos siinä on rakkautta, se on peräisin sinulta.
Loukkaannutko, jos kieltäydyn?
- En. - Jos minulla tosiaan on vapaata...
En tietenkään.
Olisi loukkaus epäillä toisen rakkautta.
Voit lukea sen toiste.
lstahda jonnekin ihailemaan vuoria. Niin minun romaanini tyttö tekee.
- Nähdään. - Nähdään. Hyviä uutisia!
Grace päätti toivoa parasta eikä pelätä pahinta.
Hän aikoi käyttää vapaapäivänsä pyykinpesuun.
Jostain syystä hän oli varma -
- etteivät Tomin romaanin henkilöt haaveilisi mistään sellaisesta.
Dogville tuntui pysähtyneen odottamaan jotakin.
Tuulikin tyyntyi, ja oli omituisen rauhallista.
Oli kuin joku olisi peittänyt kylän suurella juustokuvulla.
Samanlainen hiljaisuus vallitsee silloin, kun odotetaan vieraita.
Kahden vapaapäivän jälkeen Grace pantiin taas töihin -
- mutta hiljaisuus vain kasvoi painostavammaksi.
Viidentenä päivänä se paisui oudoksi tunnelmaksi -
-joka houkutteli kyläläiset kadulle kuuntelemaan.
Kyseltiin, eikö kukaan todellakaan ollut soittanut -
-ja oliko Benin pitänyt kääntyä takaisin matkalla Georgetowniin -
- tielle kaatuneen puun takia.
He eivät olleet huolestuneita.
"Huoli" ei ollut oikea sana.
Silloin Tom huomasi autot.
Montako autoa?
Ne näkee paljain silmin. Niitä on ainakin kahdeksan.
- Eikö tie olekaan poikki? - He olivat kai jo lähempänä.
Junen lakanat pitää vaihtaa. Tulen kohta.
Hei, June.
Grace alkoi vaihtaa lakanoita. June oli taas kastellut sängyn.
Yhtäkkiä hänelle tuli tunne, että kaikki oli ajanhukkaa.
Mitään ajattelematta hän sanoi:
Täällä ei nuku kukaan.
Hän ei sanonut sitä kovaan ääneen -
- mutta hätkähti silti tätä ajatusta.
Mistä nuo pahaenteiset sanat tulivat?
Pimeys oli laskeutumassa -
- kun Grace kulki illalla kohti kotia.
lhmiset luopuivat toivosta nähdä enää mitään.
He astelivat pääkatua pitkin pettyneinä.
Tom...
Tiellä näkyi autoja, mutta nyt on jo liian pimeää.
- Emme ole tavanneet viime aikoina. - Olen kirjoittanut kirjaani.
- Saanko kysyä yhtä asiaa? - Totta kai.
Et varmaan pystynyt heittämään sitä pois.
Sitä puhelinnumeroa, jonka sait.
Sanoin, että se mies on vaarallinen. Se oli tyhmää.
Tyhmää tai ei, Tom vaati pian Gracen lukitsemista kotiinsa yöksi.
Jos nähdyt autot tarkoittivat sitä -
- että Tomin viisi päivää sitten tekemä puhelinsoitto -
- oli johtanut toimenpiteisiin ja Gracesta oltiin pääsemässä -
- tekisi hyvän vaikutuksen, jos hänet myös pantaisiin lukkojen taa.
Grace makasi sängyssä, kun Jason tuli avaimen kanssa.
Grace kuuli avaimen äänen mutta oli vaipunut ajatuksiin -
-joita hän oli vältellyt suurimman osan vuotta.
Yhdeksäs luku -
- jossa Dogville saa odotettuja vieraita ja elokuva loppuu
Siitä hetkestä, kun autojen kuultiin käynnistyvän -
- metsän laidan suunnalla, asiat etenivät nopeasti.
Tom oli järjestänyt vastaanottokomitean.
Dogville oli syrjässä mutta silti vieraanvarainen.
Tervetuloa, hyvät herrat. Kylämme on käytettävissänne.
Avaimen pitäisi olla suuri eikä näin pikkuinen.
- Missä hän on? - Turvassa lukon takana.
Hyvä on. Kuuletteko tuon äänen?
Siellä rakennetaan uutta vankilaa.
Onko rikollisuus tosiaan kasvussa, niin kuin väitetään?
Ehkä jotkut leimataan rikollisiksi -
- pelkästä kateudesta. Mitä luulette?
Ehkä ette mitään. Minä avaan oven. Anteeksi.
Voilà, sanoi ranskalainen.
Mitä tämä on? Kuka tuon teki?
- Bill, nosta käsi ylös! - Kuka on Bill?
Meillä oli turvallisempi olo, kun hän oli ketjussa.
Te olette varmaan tottuneita hänen kaltaisiinsa.
Emme halua ottaa vastaan rahaa toisten auttamisesta -
- ellette välttämättä halua maksaa.
Turpa kiinni.
Grace ei ollut mikään kalliiden autojen asiantuntija.
Silti hän tunnisti helposti sen auton äänen -
-joka oli kääntymässä Canyon Roadilta kylään.
Gracen muistissa Cadillac 355C:n kuuluisa kehräys -
- liittyi kiinteästi toiseen, ei niin hienostuneeseen ääneen:
Häntä kohti suunnatun aseen laukauksiin.
Älä!
Onko sinun perusteltava tekosi, ennen kuin ammut meidät?
Se on uutta.
Sitä voisi pitää heikkoutena, isä. Olen pettynyt sinuun.
- En aio ampua ketään. - Ammuit minua kohti.
Niin.
Kadun sitä. Sinä karkasit.
Ampuminen ei auttanut lainkaan.
Ei tietenkään. Olet aivan liian itsepäinen.
Miksi sinä sitten tulit?
Keskustelumme, jossa sanoit, mistä et pidä minussa -
- jäi kesken, koska karkasit.
Minun on saatava kertoa, mistä en pidä sinussa.
Se kai kuuluu keskustelun pelisääntöihin.
Siksikö sinä tulit?
Ja minäkö olen itsepäinen?
Etkö pakota minua palaamaan ja tulemaan kaltaiseksesi?
Elättelin toiveita siitä, mutta eihän sinua voi pakottaa mihinkään.
Olet enemmän kuin tervetullut -
- palaamaan kotiin minun tyttärekseni.
Olen jopa valmis antamaan sinulle osan vallasta ja vastuusta -
- jos tulet. Mutta eipä se sinua kiinnosta.
Mistä siis on kyse?
Mikä se asia on, josta et pidä minussa?
Käytit minusta erästä sanaa. Sanoit minua ylimieliseksi.
Ryöstely kuin taivaan oikeuttamana on ylimielistä.
Mutta juuri siitä en pidä sinussa. Sinä olet ylimielinen.
Senkö sinä tulit tänne kertomaan?
Minä en tuomitse ihmisiä. Sinä teet niin.
Sinä et tuomitse, koska sinä "ymmärrät" ihmisiä.
Jollakulla on vaikea lapsuus -
- ja murha ei olekaan murha.
Sinä syytät olosuhteita.
Raiskaajat ja murhaajat voivat sinusta olla uhreja.
Minusta he ovat koiria.
Jos he latkivat omaa oksennustaan, se loppuu vain piiskalla.
Koirat toimivat luontonsa mukaan. Miksi emme antaisi sitä anteeksi?
Koirat oppivat hyödyllisiä asioita, paitsi jos niiden sallitaan -
- aina toimia luontonsa mukaan.
Minä olen siis ylimielinen, koska annan ihmisille anteeksi.
Etkö tajua, miten alentuvalta tuo kuulostaa?
Sinä oletat -
- ettei kenelläkään voi mitenkään olla -
- yhtä korkeaa moraalia kuin sinulla.
Niinpä vapautat heidät vastuusta. Mikä on sen ylimielisempää?
Sinä, rakas lapseni, annat toisille anteeksi sellaisilla perusteilla -
- joita et ikinä soveltaisi itseesi.
Miksi en saisi olla armollinen?
Oikeassa paikassa kuuluu toki olla armollinen.
Periaatteista on silti pidettävä kiinni. Olet sen muille velkaa.
He ansaitsevat synneistään saman rangaistuksen kuin sinä omistasi.
He ovat vain ihmisiä.
Jokainen on vastuussa teoistaan.
Et anna muille mahdollisuutta siihen, ja se vasta on ylimielistä.
Rakastan sinua kuollakseni, mutta olet ylimielisin ihminen -
- jonka tunnen, ja sanot minua ylimieliseksi.
Ei minulla muuta sanottavaa ollut.
Sinä olet ylimielinen ja minä myös. Voit lähteä.
llmeisesti ilman tytärtäni.
- Sanoin, että ilman tytärtäni. - Niin.
- Sinähän sen päätät.
Olet kuulemma vaikeuksissa.
En suuremmissa kuin kotonakaan.
Mieti asiaa hetki. Ehkä mielesi muuttuu.
- Ei muutu. - Kuuntele nyt.
Valta ei ole paha asia.
Keksit varmasti oman tapasi käyttää sitä.
Käy kävelemässä ja mieti asiaa.
Nämä ihmiset -
- yrittävät parhaansa hyvin vaikeissa olosuhteissa.
Niin kai sitten.
Mutta onko heidän parhaansa -
- tarpeeksi hyvää?
Minä tosiaan rakastan sinua.
Grace oli ajatellut jo kauan.
Hän oli tiennyt, että jolleivät gangsterit ampuisi häntä -
- hänen isänsä pyytäisi häntä palaamaan -
-ja liittymään rikollisliigaansa.
Hänen ei tarvinnut kävellä tietääkseen, mitä vastata siihen -
- vaikka kotipuolen ihmisten ja Dogvillen väen ero -
- näyttikin olevan vähäisempi kuin hän oli odottanut.
Grace katseli hämärässä niin hauraita marjapensaita.
Jos niitä hoiti hyvin, ne olisivat siinä keväälläkin.
Kesällä ne notkuisivat marjojen painosta -
-ja marjoista sai ihanaa piirasta, johon kaneli sopi erityisen hyvin.
Grace katseli pelokkaita kasvoja ikkunoissa.
Häntä hävetti, että hän oli osasyyllinen tuohon pelkoon.
Voisiko hän vihata heitä vain siksi, että he olivat heikkoja?
Hän olisi voinut itse käyttäytyä samoin, jos olisi täkäläinen -
Hän arvioi heitä oman mittapuunsa mukaan, kuten isä oli sanonut.
Eikö hän olisi tehnyt saman kuin Chuck ja Vera ja Ben -
-ja mrs Henson ja Tom ja kaikki muut?
Grace pysähtyi miettimään. Silloin pilvet väistyivät kuun edestä.
Ja taas Dogvillen valo muuttui hieman.
Oli kuin tähän asti niin armeliaan heikko valo -
- olisi viimein päättänyt paljastaa kylän.
Yhtäkkiä pensaisiin ei enää voinutkaan kuvitella marjoja.
Niissä näki vain piikit.
Valo paljasti joka ikisen roson ja vian rakennuksissa -
-ja ihmisissä myös.
Yhtäkkiä vastaus Gracen kysymykseen oli täysin selvä.
Jos hän olisi tehnyt samoin, hän ei olisi voinut puolustella tekojaan.
Mikään tuomio ei olisi ollut liian ankara.
Suru ja tuska ottivat viimein niille kuuluvan sijan.
Ei, heidät parhaansa ei todellakaan riittänyt.
Jos vääryyden kerran pystyi korjaamaan, se oli tehtävä.
Muiden kylien ja koko ihmiskunnan takia.
Ja varsinkin Gracen itsensä takia.
Jos tulisin takaisin ja olisin taas tyttäresi...
Milloin saisin sen vallan, josta puhuit?
- Nyt. - Saman tienkö?
Miksei?
Olisin siis välittömästi vastuullinen päätöksentekijä.
Olisin mukana ratkaisemassa ongelmia -
- kuten tätä Dogvillen ongelmaa.
Voisimme vaikka ampua koiran -
- ja naulata sen tuohon seinään lampun alle.
Toisinaan sellainen auttaa.
Kylässä vain pelättäisiin enemmän. Se ei tekisi paikkaa paremmaksi.
Tämä voisi toistua.
Jos kulkija voisi tulla ja paljastaa...
...heikkoutensa.
Siten minä haluan käyttää valtaani.
Haluan tehdä maailmasta vähän paremman paikan.
Mitä?
Se kaveri ei vaikene millään. Hän haluaa puhua neidille.
- Voimmeko ampua hänet? - Ei. Minä puhun hänen kanssaan.
Mitä nyt?
Tässä tilanteessa on kai ymmärrettävää olla peloissaan.
- Niin on. - Minua pelottaa.
Käytin sinua hyväkseni. Anna anteeksi. Olen typerä.
Olen ehkä ylimielinenkin toisinaan.
Niin olet.
lhmisten hyväksikäyttö ei ole kovin ihailtavaa -
- mutta tämä esimerkki havainnollisti asioita odottamattomalla tavalla.
Se kertoo ihmisyydestä.
Kokemus on ollut kipeä, mutta eikö se ole ollut myös jalostava?
Ei nyt, Tom.
Ilman tätä kylää maailma olisi parempi paikka.
- Niin? - Ampukaa väki ja polttakaa talot.
- Mitä? Onko jotain muuta? - Siellä on eräs lapsiperhe.
Ampukaa lapset ensin ja pankaa äiti katselemaan.
Sanokaa, että lopetatte, jos hän pystyy pidättämään itkua.
Olen sen hänelle velkaa.
Hän itkee vähän turhan herkästi.
On parasta lähteä. Olet tainnut oppia jo liikaakin.
Vauhtia!
- Paleleeko sinua, kulta? - Ei minulla ole hätää.
- Avaammeko verhot nyt? - Mitä sanot?
Avataan vain. Se on oikein.
Ei!
Äiti!
Voi luoja!
Bingo, Grace.
Bingo.
Esimerkkisi on hiton paljon havainnollistavampi kuin minun.
Se on pelottava mutta hyvin selvä.
Voisinko käyttää sitä apuna kirjoitustyössäni?
Hyvästi, Tom.
- Jotkin asiat on tehtävä itse. - Vai niin.
Tuon saat selittää kotimatkalla.
Yhtäkkiä kuului ääni. Ei yhtä vahva ja vaativa -
- kuin se oli ollut eräänä keväisenä yönä -
- mutta riittävän kova, jotta se kuului palavan puun rätinän yli.
Se kuuli taas. Kaikki kuulivat sen.
Grace tunnisti sen ensimmäisenä.
"Moses", hän sanoi ja nousi autosta.
Hän kiiruhti aitauksen luo pitkin jotakin, mikä ei enää ollut katu.
Ei varsinkaan pääkatu, nyt kun kaikki oli poltettu maan tasalle.
Se tosiaan oli Moses.
Oli ihme, että se oli hengissä.
Ei, annetaan sen olla.
Liekit on varmasti nähty Georgetownissa. Joku löytää koiran.
Se on vihainen, koska vein siltä kerran luun.
Se, lähtikö Grace Dogvillestä -
- vai lähtikö Dogville hänestä, on turha kysymys.
Sen miettimisestä tai siihen vastaamisesta ei juuri ole hyötyä.
Eikä siihen vastata nytkään.